paralesa написа:Учуден съм от липсата на психика точно от немци...но футбола е ВЕЛИКА игра
![YES! :qipbp:](./images/smilies/qip/bp.gif)
.
Ама точно в случая тези неща бяха на страната на Челси и няма нищо странно. Да, изначално немците като нация са носители на тези неща, но в случая имаме при Челси наистина силни футболисти макар и в края на кариерата им. Повече няма кога да им падне шанса точно на тях. Вече залязват. Сега за последно 10 се пробваха ей така ако стане. При всички положения опит и самочувствие повече не им трябва. Та те свършват кариерите си! Пука им та им дреме след 10-15 години футбол какво щяло да стане на Алианц Арена. ият Излизат там и си играят играта пък ако стане стане.
Опитай се да доловиш настроенията им и от привържениците им. Нашият Челси от форума се надяваше на чудо срещу Наполи и като стана разсъждаваше "и там с Барса да хвърлят някаква битка и повече не очаквам" и те вече си играеха за кеф. След това пък гостуваха на немци в Германия и беше подобна картина.
Във футбола има много детайли, които ти помагат. Силен да си, умен да си, дисицплинаран да си и т.н. и не е ясно кой от тях ще реши мача. Като цяло не мисля, че опита е най-важния елемент, но точно в този случай на финала беше, а Челси имат в изобилие от него. Може в някои други случаи да ти трябват надъхани младоци, жадни за подвизи, но точно тук, при такъв сблъсък, срещу Байерн на неговия стадион, най-ценното би било да имаш самочувствие, да не ти пука, да имаш огромен опит. Ясно ти е че срещу теб излиза отбор който всячески ще си търси неговото на неговия стадион. И мача и го показа. Желязна хватка докато не стана гола и той дойде логично 7 минути преди края. И тук отговора също нямаше как най-лесно да дойде (ако е възможно) освен, чрез опит. Необходими са много игрови минути и практика и да си напълно спокоен и наясно, че не е станало беля, а най-нормалното нещо, както и да пробваш нещо в оставащите минути. Ао имате желязно хладнокръвие и малко шанс може и да стане. Ами Дрогба, Чех, Лампард, неигралия Тери точно това имат. Като качества вече не са нещо особено и може би по-слаби отпреди няколко години, но това са играчи на края си. Все едно даваш на някаъв работник в завод поредния детайл да сглоби ден преди пенсия след като 40 години е правил само това. При него нещата са автоматизирани. Без замисляне и от навика просто ще го направи както трябва. Без трепет и емоция. Просто от толкова много години знае че така става.
Опитът. Опитът беше предимството им и в случая имаха най-ценното предимство. Ако щеш (малко да развеселим темата) е и като при секса. На 18 години е "ари ма, кво се праиш сега и ти го искаш, аре пусни ми" ама като мине известно време знаеш, че така не става. Разбира се нямаш гаранции как със сигурност става (Челси че ще успее да изравни в малкото оставащо време), но знаеш, че ако въобще ще става някак си е еди какъв си подхода, при всички положения обаче спокоен трябва да си, а не да трепериш сякаш ти е първи мач или първа свалка. Естествено стара кримка като Дрогба не изтърва отворилия се шанс, така както ставащия скоро на 36 години осмак няма да изтърве за малко отворилия се шанс на някое путе да му го вкара.
------------------------------------------------------------------------------------------
Сега за мача и с риск за нови дълги дискусии с Дели (съдба, кво да праиш, вече взех да свиквам-поне няма мазнотии като при синичкия, че там олиото е в излишък
![Confused :?](./images/smilies/icon_confused.gif)
)
Значи аз изначално бях за немците ама някъде около 60-тата минута все повече исках Челси да спечели. На немците не ми хареса начина. Това не бяха онези методични немци с немска точност. Много брак. Гомес, Робен и всички останали едно голямо нищо. Това е несериозно за голям отбор (целия ти тим да няма ден-айде на един двама случва се). Въпреки това те вкараха немската машина, но в най-грозния вариант, един грозен натиск, който все пак доведе до резултат точно навреме.
Аз съм фен на атакуващия и тотален футбол, не на защитния и катеначото, но в случая по ми хареса другата страна. Немците атакуваха, но грозно, без много идея и само на принципа трябва да мачкаме. От другата страна вярно, защитаваха се ама те не са и прокламирали че друго ще правят (отиваме на Алианц и няма да излезем от тяхната половина......примерно). Предвид, че не беше глуха защита убиваща футбола, а все пак си търсят и те гола, макар и по-рядко, играта на Челси ми беше много по-приемлива.
Това което Блажев описва и аз го имах като чувство, но той може би не се изразява най-точно. Не Дели, не сме знаели, че така се прави. Пускаш гол 7 минути преди края, защото после знаеш как ще изравниш, ще спасиш дузпа и ще победиш на дузпи. Това няма как да се знае, но и аз имах усещането, че Челси ще е печелившия. Просто защото те играеха играта, която трябваше да играят, а дали ще се получи е друг въпрос, но ако ще се получава това е най-правилния начин. Аналогиите с Байерн-Реал и усещанията на Блажев са, че и там баварците пък си играеха играта и някак си човек имаше същото усещане, че те ще спечелят сблъсъка, въпреки че това не е гарантирано. В него мач Байерн открито тръгнаха с по-малкия потенциал да надиграват Реал, а не да го излъжат и им се получаваше и в двата мача. Във финала за ШЛ най-логичната правилна игра за Челси би била по-дефанзивна (играеш един мач само, като гост на терена на съперника-не се предполага той да е в глуха защита освен ако не си Барса или онзи Аякс да притежаваш с някакъв отбор чудо). Разбира се с елементи и на търсене на гола и ако стане стане. Трябва и да си спокоен (което го имаха от многото опит), защото играеш срещу прецизни хора (немци), които си търсят своето.
И Челси изигра най-правилно мача! Аз на това не му викам късмет, калитковци, не заслужавали. Значи мача няма една структура която да възприемеш от първата минута и така до края. Играе се според ставащото. Изначално те трябваше да бъдат по-предпазливи отзад и отпред да разчитат на нещо ако стане (както Дрогба с Барса и както и в този мач стана). И те така играха до гола и точно така трябваше да продължат да играят ако нямаше гол на баварците. Когато обаче стана гола, нещо съвсем нормално според статуквото на терена, на Челси играта им трябваше да се промени. Вече трябваше да търсят гола. Лошото е, че всичко това става в един прозорец от 7 минути време, но то това не можеш да го планираш. Станалото-станало, така се развил мача. Те си тръгнаха напред и тук например ако не бяха успели нямаше да има нищо изненадващо и да си паднат. Ако обаче трябваше да се прави нещо то вече беше момента (вярно лош с толкова малко минути оставащи, но това беше момента). За късмет един от най-опитните им играчи не пропусна момента. Един много по-добър, но по-млад Меси или Кристияно може да има потенциала за 3 гола, но не в точно този момент. Дрогба имаше потенциала за 1 гол в мача, но с този опит за ТОЧНИЯ момент, когато ти трябва.
Именно този развой, че Челси играеше КАКТО ТРЯБВАШЕ ДА ИГРАЕ АКО ЩЕ ПЕЧЕЛИ, ме караше да мисля, че ще са победители (без да има гаранции). Някак си мача вървеше по тяхната. Бях напълно убеден, че ще спечелят след пропуска на Робен. В него момент Дрогба се превърна в героя-антигероия (изравни резултата, а после навреди правейки дузпа). Веднага се сетих за Платини 86 на 1/4 финала (изравни в редовното, изтърва при дузпите) и Марадона 90 на 1/4 финала (добър мач, но изтърва при дузпите), където отбора на играча благодарение на който оставаш в мача, но после заради него можеш и да загубиш, в крайна сметка става победителя.
Съвсем друг въпрос е, че Робен е пълна откачалка и не мога да го определя и на футболист средно ниво. Не може да си толкова безотговорен на такъв мач (финал в ШЛ). След като си се провалил за първенството да се правиш на тъп и да упорстваш и за друг турнир да биеш дузпата не е признак за мъжество и сила, а за безотговорност към клуба и съотборниците. Матеус, без да е изтървал дузпа
![Exclamation :!:](./images/smilies/icon_exclaim.gif)
, на финала на световното 90 почувства, че в него момент не се чувства напълно концентриран и даде дузпата на втория изпълнител на отбора Бреме. Този изсипания холандец обаче, въпреки че вече практически беше закопал отбора си преди броени дни, реши че е някакъв герой от приказките и ги закопа пак. Ами ако Холандия отиде на европейското на финала и има дузпа да вземе да я бие. Явно за него това е училище и иска да се научи. Кво толкова, че отбора му ще загуби титла.
По повод на треньора. Никак не си прав, че трябва да бъде сменен. Всеки заслужава шанс, а тук говорим и за носител на ШЛ!!! (на спечелил ШЛ ако не даваш шанс след само 3 месеца работа не знам на кой би дал). Много хора от гилдията, включително Хайнкес след финала (говореше за поне 3 годишен договор) казаха, че заслужава да му се поднови договора. Извинявай ама и твоя Моуриньо и всякакви други специалисти дори и да правят големи неща им трябва поне един цял сезон, ако не и два. Този за 3 месеца прави нещо и да го отрежеш е смешно. След като има задоволство при вас, че Моуриньо с далеч по-силен отбор, за далеч по-голям период (2 години), правейки по-слабо нещо (вътрешен шампионат) е голямо светило, то какво е този с по-слабия Челси (от Реал), за само 3 месеца и шампион не на страна, а на Европа?
Гус Хидинг беше така 88. Беше изритан и оставен да доиграе сезона. То пък Айндховен взе, че направи най-големия успех в историята си, единствената КЕШ взе тогава, а Хидинг от тогава стана известен. До тогава никой не го знаеше.
Футболът на Ди Матео въобще не е късметлийски. Съгласен съм, че Барса ги превъзхождаше и двата мача, както и че Байерн ги натискаше на финала, но аз имам едно правило. Малшанс може да имаш в един мач, не и в два за броени дни и то срещу един и същи отбор (ако нещо е имало неясно в първия мач то за втория трябва всичко вече да ти е ясно как трябва да стане). Барса имаше и обица на ухото от случая Интер. Там беше късно в един мач да търси промяна на подценяването. Тук не са подценявали. Да кажем имали са тотален малшанс, наистина случва се. Очевидно е и от онези 24 срещу 3-4 удара в първия мач. Но те излизат и във втори. Там същото се получи. Обаче аз на това вече не му викам малшанс. Два пъти за 1 седмица срещу един съперник само с шанс не става. И като са замисля наистина е така. Челси наистина имаше огромен шанс, но той за 180 минуте не стига (за един мач веднъж на 10 пъти става да кажем). Факт е, че въпреки всичкия малшанс на Барса (много положения в Лондон, пропусната дузпа на реванша) само той не беше достатъчен. Например при 2:0 (резултат в твоя полза), числено предимство и мач на твоя терен просто трябваше да спреш да атакуваш. Не дори и да се защитаваш, а поне по-прибрано да играеш и да сте равностойно позиционирани със съперника. Челси трябваше да потърси гол и е ясно какво щеше да стане. Убийство с пасовете на Шави и головете на Меси и Иниеста някъде между двете. Можеше и 5:0 да стане. И това въпреки тоталния малшанс за Барса и шанс за Челси. Ама не стана. Значи тук се искаше освен всичкия късмет и малко акъл от Челси и простотия от Барса, за да стане. И ето, към неконтролираните неща (шанса) дойдоха и човешките, които можеха да определят победителя.
За финала вече описах. Това беше най-добрата тактика на Челси и тя подчертавам не е строго дефанзивна както например гостуването на Интер на Барса. Все пак потърсиха гол като им трябва и си го направиха. Ди Матео си заслужава нов договор.Той направи това което се искаше, въпреки че лично аз споделям неговото мнение за разделения принос между него и Боаш за крайния успех. Португалецът също има принос. Той направи отбора този сезон това което е. Ди Матео успя да реализира труда и да изкара заложеното в него в най-голяма степен (все пак Челси като сила не е най-силния или сред първите 2-3 на Европа). И двамата имат принос.
Късмет няма и по-друго направление. Победиха сериозен отбор от Калчото след голя обрат. Победиха най-силния отбор в света в два мача (не един, че да кажеш случайност). Победиха немски отбор, на немска земя, в най-отговорен мач (тип "немски", където немците вземат каквото им трябва), а съперника не е и Леверкузен или Шалке, а знамето на немския футбол. Само със защита и на късмет тези неща не стават. Прекалено много са.
Чисто статистически минаха през най-силните отбори. Надвиха първия и третия по сила, а тези третите преди това надиграха вторите. Става дума за Барса, Реал, Байерн. При това първата сила я надвиха в два мача, а третата на нейния терен. Не мога да нарека това късмет. Кой би си пожелал успеха му да зависи от сблъсък с тази формация на Барса, а след това и от победа над немци на немска територия развихрили се преди това срещу един ужасно силен Реал?
Да, не са най-силните нито в Англия, нито в Европа и дори спрямо собствените им стандарти, тези на Челси отпреди няколко години, изостават като сила, но си изиграха правилно картите. Треньорите си свършиха работата, играчите губейки вече от силата си изкараха опита си и за последно удариха по масата, с по-слаб удар от 2008 година, но много по-точен и чут вече от всички.